-Jag vill aldrig åka hem! -Svär!
Svär att aldrig bli en fet och vulgär godsherre!
Svär!
Jag svär!
Och att du ska älska mig för evigt! Och aldrig gifta dig med mig! Svär!
Jag svär att jag ska gifta mig med dig - för evigt!
Bedragare!
-Får jag din hand... -Aldrig!
-Kan ni inte vara lite tysta? -Vad är det, Ottavio?
-Det här är känsliga saker... -Vad håller du på med?
Konstnärliga fotografier...
Vad är ni för ena? Vad gör ni?
-Vi är skogsalfer... -Och vi är hungriga.
Nu har ni upptäckt min hemliga kärlek för...fotografering....
Vi kan bevara en hemlighet...
Skål! För Revolutionen!
Lämnar ni mig alldeles ensam? Vill ni inte ha mig med?
Titta, där har vi vår fotograf! Vart ska han ta vägen?
-Jag kommer...- Är du på maskerad? -"Här bygger vi ett nytt Italien"...
Och uniformen är bra för affärerna.
Ställ den där.
Tack.
-Ska vi ge oss i väg? -Ja, så fort vi är klara.
-Vart ska vi åka? -Taormina.
Det är ödet...
-Varför just dit? -Söderut, söderut...
Ja, så långt som möjligt från de här tölparna i uniform.
Med det här kan man "resa" ännu längre... Ännu längre söderut.
-Kokain? -Kokain?! Jag vill också prova!
Men varför...?
Dra in...
Så här...
-Alfredo, då... Vilken olycka! -Vilket slöseri! Försiktigare...
Spara lite åt oss...
-Hur är det? -Jag känner ingenting.
-Vänta lite... -Det är så för alla första gången.
Jag känner ingenting... Jo, det svider i näsan.
Annars ingenting.
Ingenting... Jag känner ingenting.
Vart ska du? Där ser du att du blir påverkad.
Jag känner faktiskt ingenting. Vad ska vi göra?
-Vad gör vi nu? -Jag vet!
-Vi tar ett fotografi! -Ja!
-Vem är det? -Telegram.
Kommer!
Me voilà.
Pirouette!
Det är jag som är prima ballerina!
C'est pour vous!
Du måste åka hem med detsamma, Alfredo. Din far är mycket sjuk.
Klara?
Alla små barnen sover nu alla utom du
-Vad gör du? -Ingenting.
Själv då, i den där pälsen?
Vad gör du i min fars arbetsrum?
Och med hans pistol?
Nu är den min!
Du kan behålla den. Han behöver den inte mer.
-Hur dog han? -I lagårn.
Han sa:
Mina ben är så svaga som i en dröm...
Han behövde inte plågas...
I lagårn... Tycks ligga i släkten.
Du har varit borta i ett halvår. Det finns saker som du inte vet.
Skicka iväg Attila, Alfredo. Det är inte för sent än.
Du måste avskeda honom i dag! Nu genast!
Hör på mig! Kör iväg honom! Det kommer att göra intryck på alla.
-Du vet inte hur förändrat Italien är. -Allt är förändrat här också.
Ta bara mig...och dig också! -Än sen då?
Nu är det du som bestämmer, för helvete! Det är du som är husbonn!
Din husbonde, alltså!
Olmo! Skynda dig! De kommer tillbaka.
Olmo...
Ta den här med dig nu... Annars vore du väl inte mycket till tjuv?
-Är det ditt barn? -Ja, det är en flicka.
-Och Anita? -Hon dog...vid förlossningen.
Skicka iväg Attila. Lyssna på mig, Alfredo.
Jag bad till Gud att du skulle komma i tid... Nu har jag bara dig.
Du väntar utanför.
Mamma, jag har en sak att berätta.
Jag har en sak att berätta för er alla.
Jag borde kanske inte säga det nu...
Det är kanske inte rätt tillfälle.
Jag har bestämt mig.
Jag ska gifta mig!
Tycker du att det är passande att skämta nu?
Vilken brådska!
Är hon med barn?
-Vad heter hon? -Ada.
Ada...
Är hon av fin familj?
-Är hon chic? -Hon är till hälften fransyska.
Har hon rest mycket? Utomlands? Är hon vacker? Frisk?
Vi ska ha ett bröllop som ska göra alla gröna av avund!
Du yngling som med troviss hand knyter hymens band
Vi önska dig och ditt viv huset fullt av käcka små liv
Må livets vandring bliva lätt för dig och din kommande ätt
Må lyckan lysa i ditt hus och varje nytt barn stråla av ljus
-Alldeles för vacker för en fru. -Ada är en älskarinna, ingen fru.
I helvete heller! Den där är värdelös i sängen.
Regina! Vilket språk!
Håller det ett år är det bra.
Alfredo...
Hon är så vacker...
Du är en skithög... Du vet att jag hatar dig! Avskyr dig!
Jag skulle ha varit i dina kläder!
Tillåt mig...
-Ett litet minne! -Tillåt mig...
Vänta...
Nu är du "i mina kläder..." Vad söt du är! Som en brud...
Vem håller på Attila?
Attila!
Å, min brud...
Titta, vilka fina handskar Attila har! Pappa, kan inte du köpa mig såna?
Ska du ha batongen också?
Signor Alfredo! Svartskjortorna skålar för er och er vackra brud!
Kliv ner från bordet!
Kör i väg dem! Jag tål inte se dem!
Det är folk från trakten, allihop. Enda skillnaden är färgen på skjortan.
Just därför... Du förstår inte skillnaden!
Det är som med släktingar. Man måste bjuda dem på bröllop.
-Sen ser man dem inte på tio år. -På hundra år... Lova!
På tusen år!
-Är det en enda familj? -Ja, familjen Dalcò.
Före kriget var de dubbelt så många.
-Vem är den där vackra kvinnan? -Rosina, Olmos mor. Men Olmo då?
-Han har varit osynlig hela dagen. -Och Ottavio?
-Jag förlåter honom aldrig! -Snygga vänner vi har.
Ja, ja... Gör det.
-Rosina, får det vara lite konfekt? -Ja tack, signora.
Jag har känt honom sen han var så liten.
Leve brudparet!
I gryningen mötte vi de andra från Ferrara. Inte ett öga var torrt.
Härliga dagar!
Det kändes som om man skrev Italiens historia!
Och folk skrek: Vart ska ni? - Vi marscherar mot Rom!
-Och du håller dig borta från Ada! -Rädd att jag ska fördärva lilla frun?
Tror du att hon står ut länge här, bland svinen, skiten och Dalcòs?
Attila!
Stäng dörren!
Här i huset vänslas inte anställda och familjemedlemmar på matbordet.
Om ni en annan gång grips av en obetvinglig lust att uppföra er så-
-får ni göra det utanför detta hus! Är det klart?
Det är det här du har väntat på, va?
Att få ta över... Vad du ska ha väntat.
Jag är inte klar än...
Jag förstår att du imponerar med din uniform...men min hustru...
-...vill inte ha svartskjortor här. -Visst, visst...fruntimmer...
Attila har visserligen inga skolor, men lita på honom.
Han är din vakthund.
Var fanns din vakthund när de bröt upp min fars skrivbord?
Vart tog hans pistol vägen?
De måste ha varit en kommunist. De visar ju inte respekt ens för de döda.
Ni och er hustru kan känna er lugna. Pistolen ska snart finnas på plats.
Det kan vara... Du ska bara hålla Regina på avstånd från min hustru.
Kör i väg mig...
-Varför gör du inte det? -Nej, jag vill ha er alla här.
Ni ingår i arvet...
Ditt svin!
Attila, titta när jag bryter arm.
Är det sant att du vinner jämt?
Tänk, alla år jag har bott här...
Och alla minnen som är förknippade med det här huset...
Då är vi överens... Det är bäst att vi flyttar in till stan.
-De har rätt att få bo ensamma. -Och det säger ni så här bara?
Jag flyttar inte... Jag stannar här.
-Titta! -Ottavio!
Hoppas du tycker om den.
Min bröllopspresent! Å, jag älskar dig!
Tack!
Han heter Kokain...
-Tycker du inte han är fin? -Han är mycket vacker.
Han heter Kokain... Hjälp mig upp.
Stigbygeln...
Kom och titta!
Kom hit, ditt kräk!
-Nu ska du få mig att njuta här. -Vad gör du!
-Det är också mitt hem! -Du ska få se...
Jag är ju en del av arvet.
Visste du att herrarna har särskilda ställen att onanera på?
Alfredo och jag kom hit.
Du är ett odjur! Så ledsen du gjorde mig!
Vara uppmärksam, bli förolämpad...
Sittandes bredvid husbonden.
Jag är hans vakthund.
Skäll, bit! Men låt mig inte behandlas på det sättet!
Han får inte behandla mig på det sättet! Vad är du för en karl?!
Vem är du?
Man ska aldrig bita den hand som ger en mat.
-Du fattar inte... Alfredo är ett as! -Alfredo är din kusin.
Vilket luder... Nygift och redan på vift.
Regina...
Jag älskar dig...
Du anar inte vilken styrka förolämp- ningarna, förödmjukelserna ger mig...
De ger mig styrka...
Italien är min husbonde...
Jag tjänar bara Italien. Och för Italien marscherade vi...
De rika...utsuger och plundrar... och proppar i sig.
Ju mer de äter, desto ruttnare blir de.
Vi fascister...äter resterna och de ger oss styrka.
Alfredo Berlinghieri... Du och alla andra parasiter...
...ska få betala notan för den fascistiska revolutionen.
Och den ska bli mycket saltad... Alla ska få betala.
Alla tillsammans... Rika och fattiga... adelsmän och bönder.
De ska få betala i pengar, land, kor och ost och blod och skit... Allt!
Älskar du mig verkligen?
För evigt? Attila...
Jag ska älska dig för evigt!
-Dina handskar... -Vi har ett "bröllopsvittne"...
Har du aldrig lekt bröllopsleken?
Vi leker bröllop!
Stopp! Stanna!
Se er för... Ni river ju sönder nätet! Det kostar mycket pengar.
-Hjälp mig då! Vad väntar du på? -Om ni satt still ett ögonblick...
Så där, ja...
Snabba på...
-Lugn, bara lugn... -Vad gör det här nätet här?!
Det är är en fälla...att fånga brudar i.
-Får du många? -Den första i dag...och den sista.
Hjälp mig av.
Försiktigt...
-Är allt det här våra ägor? -Alltihop.
Jag tror jag kommer att trivas här. Jag som trodde jag avskydde landet..
-Jag tycker om doften av jord. -Det där är torkad skit.
-Vad är det här? -Nej, nej...
Jag har mina fåglar där... Vad gör ni?
Hjälp mig upp igen.
Alla var på festen i dag... utom du.
-Alfredo betraktar dig som en vän. -Jag vet...men vi är olika.
-Ni kanske inte är vänner längre. -Kanske inte...
Ni är kanske fiender...
Vad var det för mat?
Kallskuret... Skinka från Ongina och ravioli med pumpa.
-Mer då? -Stör från Po...och spädgris.
-Du har inte sett min grabb? -Nej. - Och mer?
Vänta bara tills jag får tag i honom! Patrizio!
Patrizio...
Det här berättar du väl inte för nån? Det är inte sånt man berättar.
Inte ett ord, förstått?
Du vill gå härifrån, va?
Patrizio!
Här finns han inte!
Inte nu... Jag kommer och hälsar på honom i morgon.
Alfredo!
Tack för att du kom.
Patrizio!
-God jaktlycka? -Några trastar...
-Tycker du om min hustru? -Ett vackert par. Ada och hästen...
Och min fars pistol?
-Den har jag gömt. -Du måste passa dig...
Om du inte använder den, rostar den.
-Den är av ädel ras... -Bättre än en Bugatti!
Där inne...
Hur är det fatt, signora?
Vad har de gjort med honom?!! Vad har de gjort med honom...?
Han kan inte ha hunnit smita! Han måste finnas här omkring.
Där uppe!
-Var har du hållit hus? -Han är det! En riktig mördare!
Jag vet vem du är! En kommunist!
Olmo Dalcò!
Jag anklagar dig för mord...på pojken!
Döda svinet!
Mördare!
Olmo!
De dödar honom!
Olmo har inget med det att göra. Han var ju med mig!
Jag vet vem som mördade barnet!
Det var jag...
Mördare!
Det var en olyckshändelse...
Sluta nu! Attila, sluta!
Sluta!!
-Ta den där till polisen. -Nej, det var inte jag!
Jag skulle inte göra en fluga förnär! Jag är halvtokig. Jag bara sa så...
Han har varit och stulit i köket!
Mina damer och herrar... föreställningen är över.
Det börjar regna och skymma. Det är nog bäst att vi går in allihop.
-Såg du Olmo? Varför ingrep du inte? -Olmo? Såg du hur barnet såg ut?
-Olmo är oskyldig. Han var ju med mig! -Jag vet att du var med honom!
Du börjar bli som de! Värre...
Nej, Ottavio! Gå inte...
Stanna!
Jag är ledsen, Ada... men här sätter jag inte min fot mer.
Kom igen!
Lägg honom på sidan.
Grant djur...
Pappa!
-Skickligt! Gick på ett kick! -Ingen dödar så bra som min pappa!
Olmo... Attila kom förbi och sa att jag inte skulle ge dig arbete mer.
Han säger att du går runt i stugorna och predikar revolution.
-Inte kan man väl vägra nån arbete? -Den där Attila ska alltid lägga sig i.
Vatten!
Stella, gå och hämta mer vatten.
Du heter Olmo!
Känner du inte igen mig?
De släppte mig... Det fanns inga bevis. Jag har gått i 30 dar nu.
-Har du kommit tillbaka? -Jag går och går... Jag stannar aldrig.
-Varför la du dig i den där dagen? -Du låg ju där med alla över dig...
De höll på att slå ihjäl dig.
-Många år i fängelse för ingenting. -Fängelse...lada...under ett träd...
Vad spelar det för roll?
Jag kan bo var som helst.
När under Röda Fanan ropen skalla' då fick vi 30 lire om dagen alla
När det nu blivit andra sånger märker vi att arbetsdagen lång är
Stick härifrån, Benito du ger oss bara släp och slit å
Min lön har du halverat men kostnaden dubblerat
Sluta nu!
Om fascisterna hör er, burar de in oss allihop!
Det var ju inte jag som dödade den där grabben! Och inte du heller...
-Det var en av svartskjortorna... -Vem?
-Jag såg när han la honom i grottan. -Vem var det? Tala om det!!
De ser likadana ut allihop i sina svartskjortor!
Jag går och går och går... och stannar aldrig.
Men socialismen, var är den?!
På prästseminariet...kommer de in som småtuppar och ut som kapuner.
Vi är smartare, prästerna försörjer dig i 3-4 år. Sen får de en spark i arslet...
-...och leve Lenin! -Vad då, Lenin? Se hur det har blivit...
Inget Folkets Hus, inget medlemskort, ingen tidning!
Här är tidningen!
Här är beviset på att våra kamrater tryckt den - med risk för fängelse.
Den är tummad av många händer. Lär dig den utantill...
...för när den är sönderläst får du berätta för andra vad det stod där.
Visst kan jag göra det...men hur ska vi kunna fortsätta utan Föreningen?
Säg som det är, Olmo. Vi står ensamma. Protesterar man, åker man in.
-Hur kan vi fortsätta utan partiet? -Partiet är ju du. Det vet du...
Och Eugenia...och Enzo och Armando. Och över floden, familjen Azzali.
Det är partiet. Överallt där nån arbetar...
Bakom fängelsegallren där vi har tusentals kamrater. Där är partiet!
Tala om det för honom, Eugenia!
"100 arbetare arresterade i Rossi-fabriken."
-"135 i Monfalcone, 91 i Gorizia..." -Var är min dotter Anita?
-Olmo! Hon går i skola hos husmor. -Vilken husmor?
Signora Ada...
"De strejkande arbetarna i våldsam demonstration."
"De överföll och misshandlade borgmästaren."
"Två döda i tumultet med polisen."
Hur ska du nu våga gå hem till din fru?
-Du måste ge mig revansch. -Du har redan spelat bort din lagård.
-Vad mer tänker du spela bort? -Tänk på borgmästaren i Mantua...
Han hade mycket heder men lite pengar och tvingades spela bort frun.
Leve Italien!
Å, förlåt mig...
Signor Alfredo... cavalier Pioppi vill tala med er. Får han komma in?
Jag har ju sagt åt dig att inte komma in hit med leriga skor.
Cavalier Pioppi...
Ni känner alla cavalier Pioppi...Den enda hederliga person vi har kvar...
Ni får ursäkta oss ett tag...
Lugn...du ska få din revansch...och till slut har du förlorat hela gården.
Du är lycklig, du. Du roar dig med dina vänner. Det är annat med oss.
Jorden ger inte lika mycket som förr. Din far och jag var goda vänner...
Han sa jämt: Om du inte kan sköta saker och ting slutar det illa..
-Men han hjälpte oss... -Pyttsan! Med att inteckna, ja!
-Nu har vi inte en meter jord kvar! -Det var hon som ville gå hit.
Vi två var ju goda vänner en gång. Det känns så genant...
-Hur mycket behöver ni? -Ni är mycket snällare än er far!
-Har ni nåt kvar ni kan inteckna? -Huset...
Olmo...
-Villan? -Ja.
Du får inte komma hit! Fattar du vad jag säger?!
Visa dig inte i närheten av Berlinghieris! Och knuffas inte!
Nån ska ge dig en läxa som du aldrig ska glömma! Ut, säger jag!
Du vill tydligen råka riktigt illa ut! Vem tror du att du är?!
-Ut härifrån! -Släpp in mig!
Vad är det frågan om?
-Han har leriga skor. -Vad vill du?
Jag är en revolutionär...bondlurk... ...en tjuv...en mördare!
-Och jag vill ha min flicka! -Attila!
-Under en... -...sävrugge...
...under en törnbuske... ligger mitt fina hus...
Bra!
-Anita, nu går vi hem. -Men, pappa, vi är inte klara.
Jag gillar inte att du är här. Det vet du.
Hon måste väl ändå lära sig läsa och skriva?
Kom nu...
Vad är det ni vill?
Leka mamma?
Han har rätt... Vadan detta plötsliga missionerande?
Vem har bett dig ta dig an henne?
-Jag tycker om den där flickan! -Skiter jag i! Hon passar inte här!
Du låter bli andras ungar.
-Ska jag ägna mig åt våra barn? -Försök att ägna dig åt mig!!
November är årets värsta månad...
Jävla subba...
Förbannade hora!
Men jag ska klara det.
Nyckeln! Ge mig nyckeln!
Nyckeln!
Gå till bykrogen om du ska supa. Det här är ett anständigt hus.
Visste du inte det?
-Ge mig nyckeln! -Jag ska trycka upp den i ändan din!
Vilken idiot...
Varför ska du inte få dricka? Klart du ska! Du är ju husmor...
Inte sant? Jo, visst! Nu ska du få dricka så mycket du vill!
Hjälp till då...
-Vill du inte ha? -Inte nu längre!
Jag döper dig till jävla subba!
Ada!
God afton...
Gå och lägg dig nu, din busunge.
Ada...
God natt, lilla gumman. Sov gott.
Signora... Lite vin?
-Ja, varför inte? -En skvätt vin då och då skadar inte.
Inte två eller tre heller.
-Det är så rart här. -Vad är det ni tycker är så rart?
Anita som går till sängs. Doften av soppan...
Och hur fint ni har det tillsammans.
Och din mor som sover vid elden.
Det går bra att flytta hit. Jag kan ställa en säng där bakom.
Såg ni portarna på gården? Varje kväll kom husbonn och stängde dem.
Jag minns det så väl... Nyckeln var så här stor.
Och vi lantarbetare var därinne... som i ett fängelse.
Vi kunde ju sjunga, dansa, göra ungar och dö - men ut kom vi oss inte.
Vi var instängda som djur till gryningen.
Och sen?
Sen skickade husbonn en tjänare som låste upp.
Det här hände inte på medeltiden... Det är inte alls länge sen.
När min farfar levde och jag var liten.
En gång lyckades Alfredo ta sig in.
Och blev inlåst med oss.
Nu är portarna öppna... men han kommer inte längre.
-Vad tycker du om Alfredo? -Godsherrarna är våra fiender.
-Alfredo är godsherre... -Och jag?
Samma sak...
Inte alls! Jag är godsherrens fru.
Tror du inte att Anitas mor skulle ha velat att Anita fick gå i skola?
Olmo!
Å, Rosina! Nu väckte vi dig.
Vilken mardröm jag haft! Jag var uppe på ett berg med Farfar Leo.
"Titta", sa han. "Där nere ser du åren som kommer. En är halt, en är blind..."
"Och en är utan huvud." Ta Anita och ge dig i väg! Här blir bara elände!
Hörde du? Där är han. Jag ser honom varenda natt.
Kommer och spionerar på oss. - Ge dig i väg!
Gör nånting!
En katt...
För dig är allt som vanligt, men jag ser honom för mig, nedblodad...
Jag hatar honom! Han skrämmer mig.
-Och jag, jag spyr på det här! -Bli inte arg. Jag känner likadant.
Varje gång vi vill...måste vi gömma oss på vinden som tjuvar.
Du kan ändra på allt om du vill. Du bestämmer här i huset.
Alfredo saknar ryggrad. Ada är alltid full. Och du har alla nycklar.
Inte sant, stumpan?
Nej, jag har rätt att få ett eget hem ...som det anstår en fin fru.
-Det kan finnas ett hus... -Vilket då?
Villa Pioppi... Lånet förfaller snart.
Jag ser oss två sitta i salongen i vackra morgonrockar av siden-
-och lyssna på en radioutsändning.
En livréklädd betjänt kommer in med två små glas ägglikör.
Ägglikör, i helvete heller! Jag vill ha champagne.
Stella... Vad har hänt? Vart ska du ta vägen?
De har tagit dem! Min man och hans bror Gelindo!
-Vem då? -Polisen! De för bort dem!
Vänta!
Ni följer med mig!
Olmo!
Vi råkar illa ut, allihop! Göm den där pistolen.
Och just du? Har du mist förståndet?
Fängelse...
Just det...fängelse.
Prigione.
-Olmo! -Vad tänker du göra?
Stella, vänta!
Martino! Gelindo!
Stella...
Håll modet uppe, kamrater!
-Vi ska befria er! -Tyst! Du gör det ju bara värre!
Var inte oroliga!
Vi är hundratals...tusentals!!!
Alla Italiens fängelser räcker inte!
Vad tänker du göra? Ser du inte att du är ensam?!
Stella, stanna!
-Partiet ska inte överge er! -Nej, men bojorna gör ont!
Herren vare lovad...
Sen min man dog har de jagat mig. Ni vet hur skuldsatt jag är.
Men jag har alltid skänkt pengar till "Jesu lidande".
Sen har jag ju inte haft pengar till lånen.
Måste jag välja, väljer jag alltid "Jesu lidande".
-Men de är så hemska mot mig. -Det där är bara en fix idé.
Ni vet ju att det är en stor synd att tänka illa om andra.
Tror ni mig inte? Här är beviset.
Ta bort kattskrället. Jag som inte ens tycker om levande katter.
Han brukade sova i min säng. De dödade honom för att göra mig illa.
De vill ta allt i från mig. De har inget förbarmande!
-Där är bilen! -Äntligen.
Här...
-Kommer ni inte in? -Nej, i kväll håller vi oss hemma.
-Ät inte för mycket! -God jul!
-Vi ses sen...till bingon. -Ja, strax före midnatt.
God jul!
God jul, allesammans!
-God jul... -Vet du hur länge jag letat efter dig!
Signora Berlinghieri kan inte dricka hemma längre, för spriten är inlåst.
Hon får inte gå på barerna i stan. för hennes kära man har förbjudit det.
-Så då går hon på tavernor. -Du borde in på sinnessjukhus.
Här kan jag dricka... Till och med hamna under bordet.
Ingen känner mig ju här.
Stig upp!
Du äcklar mig! Ansiktet är uppsvullet av spriten. Och du stinker!
Stig upp!
Äcklar jag er också?
Är ansiktet uppsvullet?
Stinker jag?
Behöver ni hjälp, signora?
Lägg dig inte i det där!
Jag vet varför du inte vill att jag ska dricka. När jag dricker-
-då törs jag säga dig sanningen. Du är annorlunda. Du har förändrats.
Omger dig med arroganta, vulgära typer. Tarvliga tjänare...
Mördare!
Och du är värre än de!
Kom och ta ett glas med oss! Min man vill lära känna er.
Vi måste gå nu. Skynda dig...
Bry dig inte om henne!
Nej, vänta lite!
-Ett las säger ni väl inte nej till? -Får vi gå nu, signora...
-Vi ska tvätta oss. -Det är ju julafton...
Nej, gör inte det. Ni är mycket vackrare så här.
-Får jag din mössa? -Vill ni verkligen ha den?
Ja, som ett minne av er.
Ursäkta oss, signora...
Vad vill du? Säg vad jag ska göra!
-Vi stänger snart... -Ja, tack. - Jag hämtar din kappa.
Kol! Kol till salu!
Kolstybb!
Din slampa! Du fattar tycke för vem som helst, till och med för Olmo.
-Olmo? Det är bara inbillning... -Inbillning? Att du var hos honom?
Och hur ni tittade på varann? Ibland har du till och med luktat Olmo.
Som om Olmo skulle ge sig i lag med hustrun till en fascist!
Fascist?! Säger du det en gång till slår jag ihjäl dig!
Säg i stället att det är för att vi inte kan ligga med varann längre.
Grälar ni? Vad lyckliga ni är! Det betyder att ni älskar varann.
-Hur står det till? -Bra.
-Känner du henne? -Jag tror det...
Sätt dig...
Neve...? Det här är Ada.
Kommer ni fortfarande ihåg mitt namn?
-Du är inte härifrån, va? -Nej...
Du ser ut som en fin dam. En riktig signora.
-Det är min fru... -Jag har inte haft nåt anfall mer.
Jag vet inte vad det var med mig... Sen träffade jag en karl, en bra karl...
Jag tyckte hemskt mycket om honom. När mamma dog gifte vi oss.
En arbetare. Vi flyttade hit, och jag bor fortfarande här.
-Och var blev han av? -Han bara försvann en dag.
Han kanske bor med nån annan, men jag klagar inte...
Jag har lärt mig ett yrke. Klarar mig själv nu. Barn fick vi inga...
Det är det enda jag saknar. Jag fick aldrig veta vems felet var.
Min tårta... Den hade jag ju glömt!
Varför stannar ni inte och äter med oss? De är så trevliga...
Lite sällskap gör nog er gott...
Alfredo, jag vill ha ett barn.
Gå nu till mässan, era förlorade får!
-Gå till kyrkan, era uslingar! -Tyst, Oreste, annars tar djävulen dig!
Jag är inte rädd för djävulen! Djävulen är röd!!
-Vem äger den där vackra villan? -Den framstående Attila Melanchini.
-Bor han där ensam? -Nej, med sin älskade Regina.
Traktens mest avundsvärda par. Det säger alla.
God jul, fröken Regina! Men stå inte där i kylan. Kom in!
God jul själv, signora Pioppi! Vi vill inte komma för sent till mässan.
Vi tar ett glas så att vi får upp värmen. Sen följs vi åt till kyrkan.
Hon kan inte vara riktigt klok. Först slutar hon hälsa på oss...
-Och sen bjuder hon in oss till sig. -Hon vill väl blidka oss...
Strunt samma...
Kommer ni?
Vi ser hur det ser ut inuti.
God jul, länschefen...
-Driver ni med mig? -En dag blir ni det. Än är ni så ung...
Ung och kraftig.
Det är så konstnärligt här... Som i utlandet.
Ett perfekt hem för en fin fru.
Mycket elegant...mycket utsökt... fyllt av kultur.
Tycker ni verkligen det? Stig in, ni måste se finrummet.
-Vad gör hon? -Jag sa ju att hon var tokig.
Nu lurade jag er! Och nu ska ni lyssna på mig. Nu ska jag prata.
Om ni vill komma ut måste ni skriva på ett papper att jag behåller huset.
Ni tvingade av min man inteckningen genom politisk utpressning och hot!
Det var ni som gjorde att den stackarns hjärta inte orkade!
Ni plågade livet ur honom! "Allt är så konstnärligt...som i utlandet."
Precis som ni vill ha det, herr länschef!
Men nu har jag er i en bur och jag släpper er inte!
Det här huset är mitt och ska så förbli!
-Jag ska försvara mig själv! -"Made in Czechoslovakia"...
Avskum! Lösaktiga syndare!
Hör du att hon kallar oss lösaktiga?
Om vi inte gifter oss snart, blir vi en visa över hela trakten.
Radion fungerar ju inte...
Nu kan ni inte göra mig mer ont! Vad hade min lilla katt gjort er?
Brottslingar, det är vad ni är.
Mördare! Förbannade mördare!
Jävla mördare! Jävla mördare!
Signora Pioppi! Nu räcker det! Öppna dörren nu!
Ni är ju hysterisk. Säger en massa absurda saker.
Dumma anklagelser alltihop.
Öppna dörren i stället så går det lättare att prata.
Vi är snälla människor, signora Pioppi.
-Var jag fin i kolarens mössa? -Oemotståndlig, gudomlig...
Men du är finare i min...
-Så mycket folk... -De är väl på hemväg från mässan.
Vad är det som har hänt?
-Rånad hon? Hon hade ju ingenting... -Stackarn... Allt var ju belånat.
-Hos vem då? -Berlinghieris. Det är allmänt känt.
Gode Gud...
-Ja, hon hade ju så mycket skulder.. -Vad har det med det här att göra?
Det här är ju ett sexbrott. Hon var ju fortfarande en attraktiv kvinna...
Hon måste väl ha haft nån...
-God jul, signorina... -Kommissarien...
Det förvånar mig inte om det här är en sinnesförvirrad älskares verk.
Det kan vara vem som helst... även nån här närvarande.
Först kanske hon lät honom komma in...och sen avvisade hon honom.
Och han förlorade besinningen ...kanske våldtog han henne...
...innan han dödade henne.
Perversa galningar, kommunister...
Ursäkta...
Titta...inga underbyxor... Hur kan en kvinna gå omkring utan underbyxor?
Varför?
Fega svin!
Ada!
Olmo!
-Varför stänger du in dig så här? -Jag stänger ut andra.
Var är min hustru?!
Nu räcker det!! Ut härifrån!
-Förlåt, det var inte... -Ut, för helvete!
-Vem söker han? -Sin fru!!
Du väcker barnen.
Förlåt, jag vet inte vad det är med mig. Det måste vara hjärtat. Känn...
Hjärtat? Du är sjuk i huvet!
Ja, jag håller kanske på att bli tokig. Ada har försvunnit!
-Och då skulle hon vara i min säng? -Vore det så konstigt då?
Du vet mycket väl... Det är väl inte helt omöjligt?
-Jag vet att du gillar henne. -Ja, du har rätt...
Och hon gillar mig... Och vi ligger och älskar natten lång!
Men det räcker inte för henne.
Hon vill...att jag ska köra upp den här salamin i ändan på henne!
Din stora skit... Nu driver du med mig också.
Det är mitt eget fel. Men om du visste hur jag har det just nu...
...skulle du inte säga så där.
Stackars änkan Pioppi. Det är så mycket våld... Vilken hemsk värld!
Att det skulle hända just i kväll. När det började bli bra mellan oss.
Som när vi just hade träffats. Sen allt det här blodet. Och hon stack...
...som om det var mitt fel...som om jag hade nåt med det där att göra.
Vem tar huset då? Villa Pioppi.
De burar in nån stackars sate och säger att han är revolutionär.
Det har dött för många, Alfredo. Och fler blir det. Fler och fler...
För många sitter inne. Det är du och dina gelikar som velat ha det så!
Du!
Jag är glad att du har en kvinna i huset. Det är bra för din dotter.
Hon firar bara jul här.
Hennes man sitter inne.
Har du aldrig undrat varför just du av alla sluppit undan fängelse?
Jag har hindrat Attila... Jag har skyddat dig varje gång.
I så fall har du väl gjort det av eget intresse.
Var spydig, du... Jag har gjort det för att jag tycker om dig.
Minns du när vi fångade grodor? När vi gick längs dikena på somrarna...?
-Jag fångade dem och ni åt dem. -Sluta...
"Socialist med hål i fickan"... Minns du ingenting längre?
Jo, jag minns...
Jag minns ditt bröllop. Och hur mycket spö jag fick.
Och jag minns att du stod där och tittade på...
Minns du när du stal min fars pistol också? Varför använder du inte den?
Och bli dödad? Är det det du vill?
Nu har vi pratat färdigt, Alfredo.
Gå hem nu, du ska se att Ada är där.
-Tror du det på allvar? -Ja då.
Ta den här. Man vet aldrig...
Dra du åt hel...
Ada!
Öppna dörren, Ada!
Ada, hur är det? Svara mig!
Vad gör du?
Säg nånting då! Du är väl inte sjuk?
Vad har jag gjort dig? Öppna nu!
Jag ska säga dig en sak... Vi reser bort! Till Paris! Vi åker i morgon!
Vi kan åka nu om du vill? Vi gör...vi gör en unge!
Jag såg tant Ada...
Kom och ät nu, Italo!
-Såg du tant Ada? -Jag såg henne! Jag såg henne!
Prata inte dumheter! Ada är död, död död...
Varför säger du att hon är död? Hon är på sitt rum... I en bur...
Ett vilddjur... Hon äter upp stygga barns hjärtan.
Vet ni vad det här är? Det fascistiska undret!
Att omvandla draghästar till hästkrafter.
Hör du... Nu behövs inte du längre.
Baroni... Om du köper hästarna, köper du väl stalldrängen också?
Jag pratar om dig, Olmo.
Han verkar stark. Har han familj?
Änkeman med en flickunge.
-Det beror på priset. -Du har aldrig gjort en bättre affär.
Olmo, Baroni är en fin karl. Du kan inte hamna bättre.
-Så jag är såld nu? -Du ingår i köpet.
Hästar, hästkarl! Inklusive hästskit!
Hörde ni? Han har sålt mig!
Han har sålt mig! Som ett djur!
Jag ger ingen mjölk... Man kan inte mjölka mig. Och hö käkar jag inte.
Alltså är jag inget djur.
Jag är en lantarbetare som ni andra.
Är det rätt att de säljer oss? Att de köper oss?
Tycker ni att det är rätt?
Är det rätt, frågar jag?!
Olmo, ta hästarna och jäntan och följ med Baroni som har köpt dig!
Inklusive hästskit, var det!!
Skit nu, din krake... Skit!
Välsignad vare denna rumpa! Titta så mycket!
Inga dåliga grejer!
Vilken stank!
Här kommer förstärkning!
Kamrater! Skratta! Idag kan vi skratta! För idag kan allt förändras!
Baroni!
Låt honom käka det, Olmo!
Säg till din husmor att om hon dricker mjölk håller hon sig ung.
Dumskalle!
Hej, Teresita!
-Skynda dig, Olmo! -Det blir värre när de kommer igen!
-Låt mig få följa med dig. -Nej, åk till Stella.
Här har du nyckeln...
Jag kommer snart tillbaks.
Du ska se att du får det bra hos Stella!
-Den här behöver du bättre än jag. -Tack.
Lås om er ordentligt och gå inte ut ensamma.
Kom tillbaka snart!
Lycka till!
Skriv ett kort och berätta hur du har det.
Ta det här, Olmo... Lycklig resa!
Signora Ada, idag har jag nåt nytt att berätta! En sann historia!
Vänta...
-Jo, Attila ville sälja Olmo... -Sälja honom?
Ja, han hade köpt en ny traktor och behövde inte Olmo och hästarna mer.
-Så han ville sälja dem till Baroni. -Var det ingen som hjälpte Olmo?
Jo! Alla! Alla!
Och vet frun vad som hände? Det började snöa!
Jo, det snöade skit!
Det snöade skit på Attila! I ögonen! I munnen! Och på flinten!
-Ingenting på Regina? -Hon var inte där, tyvärr!
Hästarna hjälpte till också! De sket och sket..
Sen blev bönderna rädda och Olmo måste ge sig i väg.
-Har Olmo gett sig iväg? -Ja, för Attila kommer att hämnas.
-Frun skulle ha sett vad alla grät. -Men han var väl lycklig?
-Nä...inte särskilt... -Din dumskalle! Då är du blind!
Stackars Olmo... Han fick lämna hemmet...och flickan...
Han var inte lycklig.
-Vad begriper du... -Reser frun också?
-Ja, det gör jag. Och jag är lycklig. -Alla ger sig i väg.
Den här behöver jag inte längre. Du får alltihop!
Den här också...
Och den här...
Ger frun mig en kyss också?
Attila!
Kom ner omedelbart!
-Fanfoni... Massor med flygblad där. -Dem tar jag hand om.
Attila!
Signor Alfredo, han har stuckit. Men om ett par timmar har vi honom!
-Vem har gett dig rätt till detta? -Han är ju kommunist! Revolutionär!
-Det är min vän! -Han! Som stal er fars pistol! Titta!
-Det tog tid innan du hittade den! -Så ni visste det? Men varför...?
Från och med idag behövs inte dina tjänster längre.
Jag har avskedat honom!! Hör ni det? Jag har skickat i väg förvaltarn!
Ada, jag vet att jag inte ska komma hit, men det är nåt väldigt viktigt.
Du har rätt... Jag borde ha gjort det tidigare, men...
Jag har gjort det... Jag har kastat ut Attila.
-Frun har rest. -Vart då?
Frun kommer aldrig tillbaks. Hon kommer aldrig tillbaka...
Var är hon? Svara!
Hon sa: "Klä dig så här, han förstår."
Ni kommer att sluta så här allihop, som råttor!
Eurialo! Eurialo!
Niso!
Titta du, ditt svin! Gillar du dem? Äckliga fascist!!
Rör er inte! Då skjuter jag!
Stå stilla!
Demesio! Finns Gud?
Nej!
Attila! Finns det där svinet Mussolini?!
-Demesio! Finns il Duce? -Nej! Il Duce finns inte!
Skjut!
Stå still!
Attila! Du finns inte heller!
Vill ni bli dödade allihop?
Fanfoni! Baroni!
Kom!
Eländiga kräk!
Ni är en skam för Italien!
Ni är Italiens skithögar!
25 april 1945 dagen för befrielsen
Anita!
Vad ser du?
En massa saker! En hel hop svarta rövare som flyr som kaniner!
Och en av oss springer efter - utan gevär!
Anita! Det måste vara min Tiger!
Han har bara en käpp i handen! Men vilka slag de får!
Han ser ut som en djävul med hundra armar! Ni skulle se honom!
Slå dem, Tigern! Slå ihjäl dem!
Skrik, kvinnor! Låt dem höra er!
Högre!
Lyckliga ungdom som ser det som inte finns.
De tyska soldaterna ger sig i väg! För alltid! De kommer aldrig igen!
De slänger bort vapnen och uniformerna!
Å, vet ni vad jag ser?!
Ett stort dammoln! Jag ser en man på en vit häst...
Det ser ut...som Olmo.
-Om det vore så väl... -Låt de döda vara.
Attila och Regina...
Attila! Skjut!
Jävla kräk!
Undan, kvinnor! Vi tar dem till svinstian!
I skiten med dem! Till svinen!
Här kommer ni inte in!
-Släpp fram mig! -Vi vill också komma in!
Ge dem till oss! Det var vi som tog dem!
Kamrater! Är det sant att ni ger jorden till den som brukar den?
Jag pratar med er! Tänker ni ge jorden till den som brukar den?
Ja, det är sant! Kom!
Kom fram...
Så mycket folk...
Vilka är ni som säger de ord vi alla har i våra hjärtan?
Det här är Cornelio. Jag är Rondine, hans fru. Vi kommer från bergen.
Tyskarna har bränt ner våra hus och fascisterna har stulit allt av oss!
-Först av allt måste de få husrum! -För oss går det bra med lagårn!
-Nej, lagårn är för luffare! -Och husen för människor!
Och svinstian för fascister!
Sluta nu, ditt kräk!
-Vem där? -Folkkommittén för Svinfördelning.
Vilka läckerheter!
-Å, min käresta... -Har du hittat en fru?
Smit inte nu, ditt otrogna stycke!
-Nej, nej. Först ska de räknas! -Härligt... Kom, älskling!
Har ni inget medlidande? Jävla as!
16...17...18...19...och 20! Jag har räknat allihop! 20 stycken!
Ett ögonblick, kamrater! Först måste vi avskaffa ägandet!
Men då har vi inte fattat nånting!
Hela den här skocken av skinka, salami, fläskkorv, lever, mortadella...
Är den inte någons längre?
Djuren tillhör alla. Är det inte det som är socialism?
Socialism vet jag inte vad det är... men hungrig, vet jag...
Och så tycker jag synd om de där två.
Ni som kommer från bergen, fulla av präster...och med er okunnighet...
Försök banka in socialismen i era skallar!
-Vad ska vi göra? -Hörde du vad Tigern sa?
-Att vi skulle banka oss i skallen... -Men det gör ju ont.
Se på honom...
Jag vet att du är en god människa.
Ha förbarmande... Ser du inte att han håller på att dö...som ett svin?
Hjälp honom, i mänsklighetens namn!
I...socialismens...namn...
Titta! Där ligger min morfar begravd!
Patrizio Avanzini... späda blomma...
...avklippt av ödets grymma hand.
Ödets grymma... Ödets hand... var min hand!
Ödets...grymma hand...
Regina... Våra barn får skörda det vi har sått...
Nej, klipp inte av henne håret!
Ida Pioppi, änka född Cantarelli...
En god och from kvinna... skymfad av de onda tiderna...
Det är jag som är den onda tiden! Jag dödade...den horan!
Jag tog henne!
Patrizio Avanzini! Jag!
Attila Melanchini!
Fascist... Man!
Kräk! Drängar!
Svin! Skithögar!
Sluta! Det här är ingen dansbana! Har ni ingen respekt för våra döda?!
Kom hit... Skynda er!
-Vem är det där? -Vet inte...
Döda mig! Döda mig...
Akta dig...
Vad glor du på, din idiot?
-Stopp! -Ta dig i...
-Vem är det? -Husbonn... Han är min fånge!
-Varför håller du honom gömd? -Jag väntar på partisanerna.
Du är inte så pjåkig... med geväret...
Skynda dig, Maria!
Måla över alltihop!
Det är min gås! Den är min!! Ingen rör den!
-Om den är din, är den allas!! -Varför just min?
Ännu rödare!
Dumskalle!
Sluta!
Godsägarn... Var har han hållit sig gömd?
-Vi glömde ta honom! -Bravo, Leonida! Du var smart!
De yngre har mer vett än de gamla!
Förlåt, husbonn...men det har kliat i handen så länge...
Det har kliat länge på mig också... men i foten!
-Är du Olmo? Jag överlämnar fången. -Bravo!
Sover du?
Ada kom aldrig tillbaka...
-Du skulle önska att hon var död, va? -Du kom tillbaka, i alla fall...
Var det här vi gömde den?
Härmed öppnas folkdomstolen och rättegången mot Alfredo Berlinghieri...
...godsägare, alltså en folkets fiende.
Härmed förklarar jag folkdomstolen mot godsägaren öppen.
Vad var det jag sa? Jag gömde den!
Härmed öppnar jag folkdomstolen mot Alfredo Berlinghieri...
...godsägare, alltså en folkets fiende.
Nu ska jag sätta mig och riktigt njuta av det här spektaklet.
Jag med, jag har så ont i fötterna.
-Ada kom aldrig... -Hon skulle också ha rannsakats.
-Hon gav sig av samma dag som du. -Ja, hon hade mer vett än du.
-Vad skriver du, Anita? -Det är väl ingen skola heller!
Det här är ju en folkdomstol!
Kamrater! Allt som sker ska skrivas ned! Och allt som skrivs ska läsas!
-Tänk så länge den legat gömd! -Vår fana!
-Alla våra fanor! -Lantarbetarnas föreningsfana!
Jag har sytt den! Och Rosina!
Olmo, förlåt en dum fråga, men kan man ha rättegång utan advokater?
Här kommer jag med en skyldig! Och ni pratar om advokater!!
Det var vi som tog husbonn!
Nej, det var Leonida som tog honom! Med geväret!
Högre! Högre!
Dansa!
När en stum tar till orda, har han mycket att säga, men tungan tiger...
Om din tunga tiger, tala med hjärtat!
Sluta spela!
Jag har mist två fingrar för din spannmål! Vem ger mig dem nu åter?
Titta, så få tänder jag har! Men han har! Och tuggar dagen lång! Nam nam...
-Du är ren och vi är smutsiga! -Du vilar dig och vi arbetar!
-En idiot...men farfar din var värre! -Alla skulle avskedas efter stormen!
-Nej, det var hans pappa Giovanni! -Sak samma! Husbonn som husbonn!
Bönder behöver man... annars blir jorden förstörd...
Men en godsägare... vad ska man med honom till?!
Jag kan bara säga en sak: Jag har aldrig gjort någon något ont.
Det säger ni alla...och ni ljuger så att ni tror er själva.
Jag har inte gjort nånting.
Ni som släppte ut alla ur fängelserna och burade in kommunister!
Fascisterna är ju inte som svampar som växer upp över en natt...
Nej, fascisterna de har jordägarna odlat fram. De ville ha dem!
Och på jordägarna har fascisterna tjänat mer än de kunde spendera.
Därför hittade de på kriget. De skickade oss till Afrika...Ryssland...
...Grekland...Albanien...Spanien! Men det är alltid vi som får betala!
Vilka får betala? Proletariatet! Arbetarna! Bönderna! De fattiga!
Hör du dem, Alfredo Berlinghieri? Hör du folkets röst?
Vi är de fattiga, svältande massorna. Men här ska vi nu statuera exempel!
Vi dömer dig till döden. Hela det förflutna dömer dig.
Var glada, kamrater! Husbonn är död!
Husbonn finns inte längre!
Jag är så trött. Får jag sätta mig?
Jag är så trött...
-Så han är redan död, alltså? -Ja, han tror att han lever.
Men vi vet att han är död!
Di döa är kalla men han är kokhet...
Olmo, du har lärt dig att tala bra.
Men jag förstår inte dina ord. Det är nåt lurt med dem!
Husbonn är död! Alfredo Berlinghieri lever. Och honom ska vi inte döda.
Varför inte?
För han är ett levande bevis på att husbonn är död!
Nu röstar vi! Den som är för räcker upp handen.
Vi har stridit, inne är stunden
Nu nalkas för alla nya tider
Vi ska segra vad det lider
och herrarna besegras i grunden
Kamrater! Partisanerna kommer!
Vi är här som representanter för Nationella Befrielsekommittén...
Vi representerar kristdemokraterna, liberaler, socialister, kommunister...
...och vi representerar de radikala...
Sitt ner!
Därför, kära vänner, har ni bara att följa kommitténs beslut...
...och lämna in era vapen. Det är order på det!
Kamrater! En seger är som en rejäl fylla!
När man har druckit säger man vad man tänker...rakt ut!
Men till slut kommer alltid nån och stoppar ens huvud under kranen!
-Lyssna på mig! -Vi behåller vapnen!
I morgon kommer de att säga att det här är en utopi!
Även om det verkar som om husbonn lever, ska vi inte tro på det!
För vi har sett det med egna ögon... Husbonn är död!
-Lämnar du inte in vapnet, grabben? -Det är mitt gevär! Ge hit det!
Husbonn lever...